George Galloway: ”Labours brexitsvek kommer kosta dem valet”
Trots Jeremy Corbyns försök att skifta fokus är det brexit som dominerar torsdagens parlamentsval i Storbritannien. ”Arbetarklassen känner att Labour inte längre representerar dem”, säger brexitförespråkaren och tidigare Labourledamoten George Galloway till Proletären.
![](https://proletaren.se/sites/default/files/styles/article_full/public/kenrick_banner.jpg?itok=8pavfk5R×tamp=1575961018)
Torsdagens parlamentsval i Storbritannien överskuggas som all brittisk politik av brexitfrågan. Medan Labourledaren Jeremy Corbyn försöker prata fördelningspolitik går premiärminister Boris Johnson från det konservativa partiet till val enbart på att ”få brexit gjort”.
Enligt opinionsundersökningarna ser det ut som att Johnsons taktik är den vinnande, alldeles oavsett att han i övrigt har en politik som bara gynnar överklassen. Att Nigel Farages brexitparti valt att inte ställa upp i valkretsar där de konservativa vann i förra valet har ytterligare höjt oddsen på en Labourseger.
Proletären fick en pratstund med den tidigare Labourledamoten och antikrigsveteranen George Galloway, som ställer upp som oberoende kandidat i West Bromwich. Han håller med om att valet mer än något annat handlar om brexit.
– Utan tvekan. Och Labour kommer att förlora valet på deras gigantiska felbeslut att i praktiken ställa sig bakom ett upphävande av resultatet i folkomröstningen. De har slagit in en massiv kil mellan å ena sidan den urbana, universitetsutbildade medelklassen som vill stanna i EU, och å andra sidan de klassiska industriella Labourfästena, ”den röda muren” genom Midlands och norrut.
![](https://proletaren.se/sites/default/files/styles/article-series/public/george_galloway.jpg?itok=OEWW3eDP)
George Galloway säger att han är övertygad om att Labour kommer att vinna stort i storstadsområden som domineras av ”remainers”, medan de kommer att förlora mängder av valkretsar som aldrig tidigare röstat konservativt.
– Arbetarklassen känner att Labour inte längre representerar dem, inte pratar som dem och inte bryr sig om det som är viktigast för dem. Det pågår ett sorts kulturkrig i landet, som Labour bara kan förlora.
Corbyn har kampanjat på Labours valmanifest, som bland annat säger att järnvägen ska återförstatligas, att det statliga sjukvårdssystemet NHS ska försvaras och att skatten för de rikaste ska höjas för att bekämpa den ständigt växande fattigdomen i landet.
Men det står också att en Labourregering ska förhandla fram ett nytt brexitavtal med EU och att folket ska få ta ställning till det i en ny folkomröstning, där ett alternativ ska vara att stanna i EU.
– Labours manifest innehåller många bra saker. Men det finns två problem med manifestet. Det första är trovärdigheten hos de Labourföreträdare som för fram det, eftersom de lurade alla om brexit. För två år sedan bröt de sitt löfte att respektera resultatet i folkomröstningen, säger George Galloway.
– Det andra är att mycket av deras program inte är kompatibelt med EU-medlemskapets grundläggande regler. Återförstatliganden och stopp för privatiseringar är olagliga enligt EU-fördraget. Vilket de vägrar låtsas om.
George Galloway satt i det brittiska parlamentet tillsammans med Jeremy Corbyn, båda tillhörde partivänstern och var motståndare till kriget i Irak. Sedan George Galloway blev utslängd ur partiet 2003 – efter att ha anklagats för att ha uppmanat brittiska soldater att vägra lyda order och irakiska soldater att anfalla de brittiska ockupationstrupperna – har Corbyn som partiledare fått backa från positioner de tidigare hade gemensamt. I valet 2017 ledde han dock partiet till den största ökningen i antalet röster sedan andra världskriget.
– Corbyn har tjänat den socialistiska rörelsen. I debatten har han envist lyft fram ett annat sätt att se på ekonomin och på förhållandet mellan klasserna än det rådande. Men som Akilles hade sin häl är jag rädd att brexit, och framför allt arbetarklassens stöd för brexit, är Jeremy Corbyns akilleshäl.
I Storbritanniens speciella valsystem med enmansvalkretsar kandiderar George Galloway till parlamentet för West Bromwich East. Han kallar Labour och de konservativa i valkretsen för ”två skinkor på samma arsle” och går till val på att bekämpa korruptionen i den Labourstyrda staden.
– Jag försöker ge Labourväljare ett verkligt brexitalternativ och ett verkligt alternativ för arbetare. Till skillnad från det som representeras av multimiljonären och kebabkungen Ibrahim Dogus, som är Labours kandidat i West Bromwich East.
West Bromwich ligger strax utanför Birmingham i de mellersta delarna av England, the Midlands. Storstadsområdet runt Birmingham tillhör grevskapet West Midlands. George Galloway pratar om en nödvändig återindustrialisering av området.
– När vi gick med i EU 1973 var West Midlands hela världens verkstad. Vi hade kolindustri, bilindustri och stålindustri. Så gott som alla häromkring gick i blåställ. De jobbade på en arbetsplats med kollektivavtal, hade en säker lön och löneförmåner som kommit till långt före EU-inträdet, som vunnits i kamp av organiserade arbetare.
– Nu, 46 år senare, har praktiskt taget allt det försvunnit. Verkstaden har blivit till en glasskiosk och det finns inga turister att sälja några strutar till.
Och enda möjligheten att bygga upp det igen är utanför EU?
– Naturligtvis. Vi måste kunna budgetera för våra egna behov, inte vara utsatta för godtyckliga budgetregler och underskottsmål som bestäms av folk som vi varken valt eller kan avsätta.
Att George Galloway är besviken på Labours svek mot arbetarklassen som röstade för brexit betyder inte att han ser fram emot fortsatt åtstramningspolitik efter det förväntade valresultatet.
– Jag tror att de konservativa tyvärr kommer att vinna en betydande majoritet. Vilket betyder att vi får ytterligare fem år av nyliberalt ekonomiskt blodbad. Men vi kommer att kämpa mot det, som vi kämpat mot det tidigare.
Det brittiska underhuset har 650 platser. Den stora majoriteten av Labours idag 242 ledamöter har bidragit till att förhala och försöka stoppa brexit, trots att 17,4 miljoner röstade för att lämna EU 2016. George Galloway säger att han inte uppmanar väljare i några andra valkretsar än sin egen att rösta på den ena eller andra kandidaten.
– Men jag kan säga så mycket som att det finns över hundra parlamentsledamöter för Labour som jag inte skulle kunna rösta på om så mitt liv hängde på det.